NMKY:N MAAILMANLIITON TEHTÄVÄNÄKY JÄRJESTÖN SATAVUOTISKOKOUKSESSA 1955

Kvantitatiivisten metodien harjoitustyö
Joensuun yliopisto/ sosiologian laitos
25.3.1997
Martti Muukkonen, op.nro 132 149

Tiivistelmä

Tutkimuksella pyrittiin selvittämään NMKY:n Maailmanliiton tehtävänäkyä sen satavuotiskonferenssissa Pariisissa 1955. Teoreettisena lähtökohtana on uusien sosiaalisten liikkeiden teorioissa hyväksytty ajatus liikeintellektuellien ratkaisevasta merkityksestä liikkeen maailmankuvaan ja tehtävänäkyyn. Tältä pohjalta tutkimusaineistoksi valittiin kokouksessa pidetyt kuusi alustusta. 
Alustukset analysoitiin neljällä tavalla. Aluksi määriteltiin pienimmäksi tutkimusyksiköksi alustajan itsensä laatima kappale. Näistä kappaleista tutkittiin seuraavien ilmaisujen lukumäärä: Viitteet NMKY:hyn, ja ilmaukset jatkumolla hengellinen - eettinen - sekulaari. Toiseksi kappaleet arvotettiin niissä esiintyneen yleisimmän ilmauksen mukaan. Kolmanneksi tutkittiin kappaleiden sanomallista sisältöä sivuuttaen ilmaisut. Neljänneksi arvotetuista kappaleista tutkittiin toiseksi yleisimmät ilmaukset.
Tutkimuksen tulokseksi saatiin kaikilla mittareilla se, että puheiden kieli ja sanoma oli selkeästi hengellinen. Siten NMKY:n Maailmanliitossa ei ollut näkyvissä samaa sekularisaatiokehitystä kuin USA:n NMKY:ssä oli 1930-luvulta alkaen. Alustajien painotuksissa oli kuitenkin eroja. Heistä kaksi oli maallikkoa ja heidän kielenkäyttönsä oli selvästi sekulaarimpaa kuin muiden, jotka olivat teologeja. Teologeista kaksi oli NMKY:n työntekijöitä ja heillä korostuivat hengellisten ilmausten lisäksi NMKY-viittaukset. Loput kaksi, jotka olivat myös LML:n ja KMN:n tarkkailijoita, olivat selkeästi hengellisyyttä painottavia.

Sisällysluettelo
NMKY:N MAAILMANLIITON TEHTÄVÄNÄKY JÄRJESTÖN SATAVUOTISKOKOUKSESSA 1955	
Tiivistelmä	
Sisällysluettelo	
NMKY:N MAAILMANLIITON TEHTÄVÄNÄKY JÄRJESTÖN SATAVUOTISKOKOUKSESSA 1955	
1. Johdanto	
1.1. Taustaa	
1.2. Aineisto	
1.3. Tutkimuksen suoritustapa	
2. Tutkimus	
2.1.  Kaikkien alustusten kokonaisanalyysi	
2.2. Yksittäisten alustusten painotukset	
2.3.  Toiseksi yleisimmät ilmaisut kappaleissa	
2.4.  Yksittäisten alustusten kappalevertailu	
3. Yhteenveto ja keskustelua	
Lähteet ja kirjallisuus	

NMKY:N MAAILMANLIITON TEHTÄVÄNÄKY JÄRJESTÖN SATAVUOTISKOKOUKSESSA 1955
1. Johdanto
1.1. Taustaa
Työ on osa laajempaa tutkimusta, jossa tutkin NMKY:n Maailmanliiton tehtävänäyn sisältöä sen satavuotiskokouksen (Pariisi 1955) dokumenttien valossa. Työ liittyy melko uusiin sosiologian teorioihin uusista sosiaalisista liikkeista (New Social Movements = NSM), kolmannesta sektorista (Non Profit and Volunteer Organisations = NPVO) ja kansainvälisistä kansalaisjärjestöistä (International Non Governmental Organisations = INGO). 

Oma näkökulmani liittyy weberiläiseen ajatukseen ideoiden toimintaa määräävästä luonteesta, amerikkalaiseen kollektiivisen käyttäytymisen tutkimusperinteeseen (Collective Behavior =CB) ja eurooppalaiseen NSM teoriaan. Niissä on mielenkiintoni kohteena ennenkaikkea ns. viitekehys-analyysi (Frame analysis) ja liikkeen intellektuaalien panos sen synnyssä. Sen kehitti alunperin Erving Goffman ja NSM tutkimuksessa sitä on soveltaneet ennenkaikkea David A. Snow, Robert D. Benford ja Hank Johnston.

Kollektiivisen käyttäytymisen tutkimusperinteen isänä pidetään Robert E Parkia. Jo nimestä voidaan päätellä, että tutkimussuunnassa on vahva interaktionistinen ote. Siinä nähdään käyttäytyminen jatkumolla yksilöllinen käytös - joukkokäyttäytyminen - institutionaalinen käyttäytyminen. Sosiaaliset liikkeet sijoittuvat joukkokäyttäytymisen ja institutionaalisen käyttäytymisen rajalle heilahdellen sen molemmin puolin. CB-tutkimuksen eräs kantava ajatus on interaktionistinen ‘maailman yhdessä rakentaminen’. Kun ihmiset joutuvat epätavalliseen tilanteeseen, he pyrkivät keskustellen ensiksi saamaan selvyyttä siitä mistä on kyse ja toiseksi mitä tulisi tehdä. Näin he hahmottavat tilanteensa keskinäisessä vuorovaikutuksessa eli ‘luovat maailmansa’.

Interaktionistinen maailman luominen edellyttää yleensä kasvokkaista vuorovaikutusta. Sosiaalisten liikkeiden kohdalla tämä ei aina ole mahdollista vaan tilanteen hahmottamisessa tarvitaan muita keinoja. Ron Eyerman ja Andrew Jamison ovat lähestyneet ongelmaa kognitiiviselta pohjalta ja korostavat liikkeissä olevan intellektuelleja, jotka pukevat sanoiksi liikkeen tavoitteet. Liikeintellektuellien dokumentit saattavat muodostua jopa liikkeen pyhiksi kokemiksi kirjoituksisksi. Siten liikkeiden maailmankuvan ja tehtävänäyn artikulointi ei ole tasa-arvoinen prosessi vaan se keskittyy joillekin karismaattisille henkilöille. Heidän varsinainen tehtävänsä onkin luoda liikkeelle merkityskehys, jossa yksilön ja yhteisön toiminta voidaan ymmärtää. Se ei myöskään klassisen interaktionismin mukaisesti vaadi kasvokkaista vuorovaikutusta vaan voi tapahtua erilaisten medioiden välityksellä.

Liikeintellektuellitkaan eivät voi artikuloida yhteistä näkemystä oman mielensä mukaan. He ja heidän joukkonsa ovat sidoksissa perinteisiinsä, arvoihinsa, ihmissuhteisiinsa ym. Siten liikkeen ideologien on ilmaistava ‘kansan syvien rivien’ tuntoja. Tätä puolta ei sosiaalisen liikkeen tutkimuksessa ole teoreettisesti juurikaan tutkittu. Siten apua olisi etsittävä muualta. Symboliteoreetikoista Ernst Cassirer antaa johtolankaa tämän tutkimiseen. Hän korostaa riitin (toiminnan) olevan ensin ja symbolin (artikuloinnin) seuraavan sitä. Riitti/toiminta tapahtuu esikielellisessä vaiheessa ja sitä ei vielä osata pukea sanoiksi. Samansuuntaisia ajatuksia esittää myös antropologi Clifford Geertz, jolle tutkittava ‘teksti’ kulttuurissa tarkoittaa sen riittejä, tapoja, kieltä ym. kokonaisuutena. Myös hän korostaa kulttuurin arvojen näkyvän sen riiteissä. Nämä ajatukset korreloivat mm. niiden tutkimusten kanssa, joissa korostetaan ihmisen viestinnästä valtaosan olevan ei-verbaalista. 

Siten liikeintellektuellien tehtävänä on kuulostella ja aistia ihmisten mielten liikkeitä ja pukea sanoiksi se, mitä nämä ovat jo ei-verbaalisessa kommunikoinnissaan päättäneet. Kansainvälisen järjestön kohdalla tämä kuulustelu tapahtuu kontakteilla ruohonjuuritasoon eli ‘kentän äänen kuulemisella’. Tässä tutkimuksessa tarkastelen NMKY:n Maailmanliiton tehtävänäkyä liikkeen 100-vuotiskokouksen alustusten valossa.

1.2. Aineisto

Kokousraportit sisältävät yleensä pääsihteerin ja mahdollisesti esim erityiskomiteoiden raportit, kokousalustukset, hartausaineiston, mahdollisten jaostojen keskusteluraportit ja kokouspäätökset. Tässä tutkimuksessa otan käsiteltäväkseni ainoastaan Pariisin satavuotiskokouksen (1955) kokousdokumentit ja siitäkin vain pidetyt alustukset. Rajaus perustuu edellä esitettyyn  oletukseen liikeintellektuellien keskeisestä merkityksestä liikkeen tavoitteiden artikuloinnissa.

Alustajat ja heidän teemansa olivat seuraavat:
1.	Prof André Siegfried of the Institut de France: The Universality of the YMCA's Mission
2.	Dr.  Liston Pope, Dean of Yale Divinity School: We Believe in One Lord
3.	Dr.  Hanns Lilje, Bishop of Hannover: We Believe in One Lord
4.	Dr.  Paul D. Devanandan of the Council of YMCAs of India and Ceylon: We Seek Christian Unity
5.	Sir Frank Willis National General Secretary of the National Council of YMCAs of England, Ireland and Wales: We Seek Christian Unity
6.	 J.F. Wolfenden, Vice-Chancellor of Reading University: We Strive for One World

Alustajista oli kolme eurooppalaista, kaksi amerikkalaista ja yksi intialainen. A. Siegfriediä ja F. Wolfendeniä lukuunottamatta muut olivat teologeja.

1.3. Tutkimuksen suoritustapa

Edellä mainituista kuudesta alustuksesta analyysin perusyksiköksi otettiin kappale. Tämä ratkaisu on sovellus eksegeettisestä tutkimuksesta, jossa ns. perikooppi (kertomuskatkelma) on pienin tulkittava yksikkö. Lausetta voisi tulkita kontekstistaan irroitettuna mielivaltaisesti, mutta kappale muodostaa sellaisen ajatuksellisen kokonaisuuden, jonka alustaja on itse koostanut. Kappaleita kertyi yhteensä 150. Kappalejoukkoa tutkittiin sekä yhtenä kokonaisuutena että kunkin alustajan kohdalta erikseen.

Kappaleiden sisältöä tutkittiin kahdella tavalla. Ensinnäkin tutkittiin kappaleiden sisältämien ilmaisujen määrää. Toiseksi tutkittiin kappaleen sisällöllistä sanomaa. Molemmissa tapauksissa luokittelu tehtiin neljän perusmuuttujan pohjalta. Ensimmäisen muodosti liikkeeseen itseensä viittaavat ilmaisut. Tämän muuttujan valinta perustuu siihen, että jokainen liike muodostaa itselleen oman mytologiansa, jonka tehtävänä on kiinteyttää liikettä. 100-vuotisjuhlan tapaisessa kokouksessa tämä piirre entisestään korostuu. Muut kolme syntyivät jatkumolta hengellinen - eettinen - sekulaari. Tällöin rajatapauksissa eettinen ilmaisu dominoi, joten jos jokin ilmaisu luokiteltiin eettiseksi, se ei ollut hengellinen tai sekulaari. 

Jaottelun idea on se, että pietistiset herätysliikkeet, jollaisena NMKY:kin syntyi, korostavat yksilön hengellisyyttä ja eettisyyskin on suhteessa tähän. Toisaalta ekumeenisessa liikkeessä oli toisena valtauomana ns. Faith and Order-liike (F&O), joka korosti kirkkojen välisiä oppineuvotteluja. Toinen ekumenian valtavirta oli Life and Work-liike (L&W), joka korosti kristityn eettistä vastuuta maailmasta. Tästä perinteestä ehkä tunnetuin esimerkki on NMKY:n Maailmanliiton erään perustajan, Henri Dunantin, työ Solferinon taistelussa ja sen jälkeen. Tätä perinnettä noudattaen NMKY:n Maailmanliitto oli jatkanut työtä sodan uhrien auttamiseksi vanki- ja pakolaisleireillä. Siten NMKY:n työssä oli myös selkeä sekulaari aspekti, jota korosti vielä liikkeen panos urheilutyön saralla. Cassireria seuraten tämän olisi näyttävä jossain vaiheessa liikkeen tavoitteiden artikuloinnissa.

Analyysissä ilmaisu saattoi olla joko yksi sana tai useamman sanan muodostama kokonaisuus (esim. Kingdom of God). Yhdeksi ilmaisuksi laskettiin myös erilaiset sitaatit, joita oli joko Raamatusta tai NMKY:n omasta Pariisin Basiksesta vuodelta 1855. Edelleen mukaan laskettaviin ilmaisuihin laskettiin myös hyvän kieliasun edellyttämät kiertoilmaukset, pronominit yms. silloin kun ne olisi sisällöllisesti voitu korvata viittaamallaan ilmaisulla. Siten mm. ‘we’ ja ‘our’ sanat ovat voineet viitata joko puhujaan ja kuulijoihin NMKY:n jäseninä, kristittyinä, Eurooppalaisina tai yleensä ihmisinä. Tällöin ne luokiteltiin eri kategorioihin. Näiden neljän muuttujan (NMKY-viite, hengellinen ilmaisu, eettinen ilmaisu ja sekulaari ilmaisu) arvot ilmaistiin kokonaislukuina.

Kun kappaleiden ilmaisut oli analysoitu, annettiin kappaleille arvot sen mukaan mikä ilmaisu esiintyi useimmin. Toinen kappaleille annettava arvo syntyi sanomallisen analyysin pohjalta. Tämä poikkesi edellisestä sikäli, että ilmaisuihin ei kiinnitetty huomiota vaan katsottiin mihin luokkaan kappale olisi sanomallisen sisältönsä puolesta asetettava. Tämä toi kaksi johdettua lisämuuttujaa mukaan: kappaleen ilmaisuihin pohjautuva arvo ja kappaleen sisältöön perustuva arvo. Nämä ilmaistiin samoin arvoina NMKY, hengellinen, eettinen ja sekulaari.

Seuraava vaihe oli tutkia eri ilmaisuiden suhdetta toisiinsa. Tämä tehtiin yksinkertaisesti katsomalla mikä oli kappaleiden toiseksi yleisin ilmaisu. Tämä toi edelleen neljä uutta muuttujaa: NMKY yleisin, hengellinen yleisin, eettinen yleisin ja sekulaari yleisin. Nämä saivat sekä samoja arvoja kuin edelliset muuttujat että lisäksi arvot: ei muita, muita yhtä paljon, ja eri kombinaatioita, joissa kahta ilmaisua oli yhtä paljon.

2. Tutkimus
2.1.  Kaikkien alustusten kokonaisanalyysi

Ilmaisuiden jakauma ja kappaleiden arvotus on nähtävissä kuviossa 1.
Kuvio 1: Alustuksissa esiintyneet ilmaisut ja kappaleiden arvot

Tarkasteltaessa ilmaisuiden jakaumaa, näyttää hengellisten ilmaisujen määrä dominoivan selvästi ollen puolet kaikista ilmaisuista. Sekulaarit ilmaisut ovat seuraavana neljäsosan osuudella sekä NMKY-viitteet ja eettiset ilmaukset lähes saman suuruisina 14% ja 11% osuuksilla. Verrattaessa näitä määriä kappaleiden sisällön mukaan saamiin arvoihin huomataan liukumaa eettisistä ja sekulaareista ilmauksista  NMKY-viitteisiin ja hengellisiin ilmaisuihin. Selkein muutos on sekulaarien ilmaisujen arvon romahtaminen 25%:sta 55%:iin ja NMKY-viitteiden kaksinkertaistuminen 28%:iin. Tästä on pääteltävissä se, että vaikka alustuksissa käytettiin osittain sekulaaria kieltä, niin perussanoma oli hengellinen ja omaan järjestöön viittaava.  

Kappaleiden arvottaminen yleisimmän ilmauksen mukaan antoi tässä vaiheessa ristiriitaisia tuloksia. Siitä löydetyt arvot poikkesivat sekä ilmaisuiden kokonaismäärästä että sisällön mukaan arvoitetuista kappaleista eivätkä noudattaneet mitään selkeää kaavaa. Tähän palataan lähemmin tutkittaessa kappaleiden seuraavaksi yleisimpiä ilmauksia.  Sitä ennen tutkitaan kuitenkin eri alustajien painotuksia.

2.2. Yksittäisten alustusten painotukset

Ensimmäisen alustuksen ja tervetuliaispuheenvuoron piti ranskalainen André Siegfried. Hänen tekstissään oli 16 kappaletta ja jakauma näkyy kuviossa 2.
Kuvio 2: A.Siegfriedin alustuksessa esiintyneet ilmaisut

Siegfried näyttää käyttäneen eniten sekulaareja ilmauksia, joita oli lähes puolet muiden ollessa 16-21%:n luokkaa. Kun kappaleita katsotaan sisällön mukaan, huomataan, että ilmaisuista huolimatta puhe painottui NMKY-viitteisiin sekä hengellisiin ja eettisiin ilmauksiin. Tästä voitaisiin päätellä se, että Siegfriedin NMKY oli hengellinen yhteisö joka tunsi eettisen vastuunsa. 
Kuvio 3: L.Popen alustuksessa esiintyneet ilmaisut

Liston Popen alustuksessa on Siegfriedistä poiketen selvä hengellinen kielenkäyttö. Kuviosta  3 käy ilmi, että hengellisten ilmaisuiden määrä on yli puolet kaikista. Sekulaareja ilmaisuja on hieman yli viidennes kun loput kaksi saavat vain kymmenenneksen osuuden. Sisältötarkastelussa Popen puheen hengellisyys painottuu vieläkin selkeämmin. Siegfriedistä poiketen Pope ei korosta NMKY:n osuutta juuri ollenkaan ja eettinen painotuskin on varsin vaatimatonta. Popen puhe vaikuttaa perinteiseltä raamattutunnilta. Tosin on huomattava, että aihekaan - We believe in one Lord - ei juuri mahdollista muun sisältöistä puhetta.

Toinen teologi alustajana oli Hans Lilje. Hänen puheensa muistuttaa paljolti Popen alustusta. Erot olivat lähinnä joitakin prosentteja. Sensijaan kolmannen teologin, intialaisen P.D.Devanandanin alustus poikkesi näistä.

Kuvio 4: P.D.Devanandanin  alustuksessa esiintyneet ilmaisut

Kuviossa ja taulukossa 4 näkyvän Devanandanin ilmaisut ovat myös valtaosaltaan hengellisiä. Sensijaan hänen kappaleidensa sisältö on valtaosaltaan NMKY-keskistä. Hänen puheensa painottuu selkeästi NMKY:n hengelliseen tehtävään. Tämä on sikäli yllättävää, että ainoan kehitysmaista tulleen alustajan olisi luullut puhuvan hieman kehitysmaiden ongelmista. Myös Frank Willisin alustus muistutti Devanandanin puhetta. NMKY:n painottuminen selittynee sillä, että he olivat päätoimisia NMKY:n kansallisen tason sihteereitä - “Joka härjillä kyntää, se härjistä puhuu.“

Viimeisen alustajan, J.F.Wolfendenin, kieli oli ilmiselvästi sekulaaria. Hän on ainoa, jonka ilmaisuista yli puolet oli sekulaareiksi katsottuja ilmauksia kuten kuviosta 5 käy ilmi.
Kuvio 5: J.F.Wolfendenin alustuksessa esiintyneet ilmaisut

Wolfenden poikkeaa selkeästi kahdesta edellisestä siinä, että yksikään hänen puheensa kappaleista ei keskittynyt omaan järjestöön vaan kuvailtuaan sekulaaria tilannetta, hän veti siitä eettisiä ja ennen kaikkea hengellisiä johtopäätöksiä. Sekulaarista kielenkäytöstä huolimatta Wolfendenin puhe oli selkeästi hengellinen puhe.

Ilmaisujen keskittymistä ja puutetta eri puhujien välillä kuvataan kuviossa 6.
Kuvio 6: Ilmaisujen jakaantuminen eri puhujien välillä

Ensimmäisestä kuviosta näkee kuinka F.Willisin puhe dominoi NMKY-ilmauksia 45%:n osuudella. Ilman hänen puhettaan NMKY-viitteiden määrä olisi pienin kaikista vertailtavista muuttujista. Kuten edellä on jo todettu, Willis sai leipänsä NMKY:ltä. Hän oli selkeästi eräs liikkeen pääideologeista ja siten hänen panoksensa alustuksissa oli kahtalainen: toisaalta hän puhui omasta työstää, mutta toisaalta se lienee ollut tarkoituskin. Muuten jakauma on polarisoitunut: Siegfried, Pope, ja Devanandan vastaavat kukin n. kuudenneksesta viitteistä kun taas Liljellä ja Wolfendenilla on vain muutamia NMKY-ilmaisuja.

Hengelliset ilmaukset jakautuivat melko tasan kaikkien alustajien kesken lukuunottamatta Siegfriediä ja Wolfendeniä. Eettisten ja sekulaarien ilmausten kohdalla oli sama tilanne sillä erotuksella, että vähät ilmaisut olivat Devanandanilla ja Willisillä. 

2.3.  Toiseksi yleisimmät ilmaisut kappaleissa

Kahdessa edellisessä alaluvussa sivuutettiin vaihtoehto, jossa kappaleet arvotettiin niissä esiintyneen yleisimmän ilmaisun perusteella. Tässä on tarkoitus tarkastella sitä, mikä ilmaisu oli seuraavaksi yleisin. Tällä tarkastelulla on tarkoitus saada selville, mitkä ilmaisut korreloivat keskenään. Koko aineistoa käsittelevä vertailu näkyy kuviossa 7.
Kuvio 7: Alustusten ilmaisujen mukaan arvotettujen kappaleiden vertailu

Selkein huomio, jonka erityisesti ensimmäisestä kuvasta kuvuissa 6 näkee, on se, että NMKY-viitteet korreloivat selkeästi hengellisten ilmausten kanssa. NMKY arvon saaneissa kappaleissa lähes kolme neljännestä muista ilmaisuista oli hengellisiä.

Toisin päin korrelaatio ei ole yhtä selkeä. Hengellisyys liittyy myös sekulaareihin ja eettisiin ilmaisuihin ja vain 40%:ssa hengellisiksi arvotetuista kappaleista oli NMKY seuraavaksi yleisin ilmaisu. Kuitenkin se niissäkin oli suurin. Tämänkin perusteella voisi päätellä NMKY:n Maailmanliiton olleen tuolloin selkeästi hengellisyyteen keskittynyt järjestö. Hengellisen korostuksen painoarvoa lisää sekin, että hengellisiksi arvoitetuista kappaleista lähes 20% ei sisältänyt muita ilmaisuja lainkaan.

Eettisten ilmaisujen dominoivuus näkyi niin harvassa kappaleessa, ettei sen pohjalta pitäisi tehdä pitkälle meneviä johtopäätöksiä. Sen aineistosta kuitenkin näkee, ettei eettisyyttä liitetty lainkaan NMKY:hyn. Tämä päti kumminkin päin vertailtaessa. Sekulaarien ilmausten dominoidessa kappaleita, muita ilmauksia oli melko tasaisesti. 

2.4.  Yksittäisten alustusten kappalevertailu

A.Siegfriedin alustuksesta ei pysty tutkimaan kuin sekulaariksi arvoitettuja kappaleita muiden sisältäessä liian vähän aineistoa kuten kuvio 8 osoittaa.

Kuvio 8: A.Siegfriedin alustuksen ilmaisuiden mukaan arvotettujen kappaleiden vertailu

Siegfriedillä sekulaarit ilmaisut liittyvät selkeimmin eettisiin ilmaisuihin ja NMKY-viitteisiin. NMKY-viitteiden määrä selittynee sillä, että kyseessä oli tervetuliaispuhe, jossa viittailtiin paljon NMKY:n Maailmanliiton syntyyn ranskalaisella maaperällä. 

Teologeista L.Popen alustuksessa oli NMKY:ksi ja hengellisiksi arvotettuja kappaleita niin vähän, ettei niistä voi tehdä johtopäätöksiä. H.Liljen alustus muistuttaa tässäkin suhteessa Popen alustusta. Poikkeamat ovat lähinnä nyansseja. Popen kappaleiden toiseksi yleisimmät ilmaisut näkyvät kuviossa 9. 
Kuvio 9: L.Popen alustuksen ilmaisujen mukaan arvotettujen kappaleiden vertailu

Popen alustuksessa hengelliseksi arvotetuissa kappaleissa sekä NMKY-viitteet että sekulaarit ilmaisut olivat tasavahvoja muodostaen molemmat erikseen kolmanneksen muista ilmaisuista. Sekulaariksi arvotetuissa taas puolestaan toiseksi yleisin ilmaisu 2/3:n osuudella oli hengellinen. Kun muistaa Popen puheen voimakkaan hengellisen painotuksen, ei tämä ole yllätys. Tosin kuuden kappaleen otoksessa yhdenkin arvon muuttuminen muuttaa prosenttiosuuksia merkittävästi.

Myös P.D.Devanandanin ja F.Willisin alustukset muistuttivat toisiaan tässäkin suhteessa. Kummallakin NMKY-painotteisia kappaleita oli vain yksi ja niissä toiseksi yleisimpänä arvona oli sekulaari. Eettisesti ja sekulaaristi arvotettuja kappaleita ei ollut lainkaan. Kuviossa 10 näkyvät Devanandanin toiseksi yleisimmät ilmaukset.
Kuvio 10: P.D.Devanandanin alustuksen ilmaisujen mukaan arvotettujen kappaleiden vertailu

Kuten Devanandanin puheesta tuli jo mainittua, se oli sisällöllisesti keskittynyt hengelliseen sanomaan ja NMKY:n toiminnan käsittelyyn. Tämä näkyy myös hengellisiksi arvoitetuissa kappaleissa. Niissä puolessa on NMKY-viittaus toiseksi yleisin ilmaus. Sekulaarien ilmausten kohdalla tasapainottuu edellä esittämäni kaipuu kehitysmaiden sosiaalisista ongelmista. Neljäsosassa hengellisiksi katsotuista kappaleista oli sekulaari toiseksi yleisin ilmaus. Willis korostaa hieman enemmän NMKY:tä ja käyttää vähemmän sekulaareja ilmauksia. Muuten jakauma on samantyyppinen.

J.F.Wolfendenin alustuksessa hengellisiksi arvotettuja kappaleita ei ollut ja hengellisiäkin vain 2 ja eettisiä 4, kuten kuviosta  11 ilmenee. Näiden pohjalta ei juuri voi päätelmiä tehdä, joten analysoitavaksi jää vain sekulaariksi arvotetut kappaleet.

Kuvio 11: J.F.Wolfendenin alustuksen ilmaisujen mukaan arvotettujen kappaleiden vertailu

Sekulaareiksi kappaleiksi arvotetuista kappaleissa oli lähes yhtä monessa hengellinen (36%) ja eettinen (27%) ilmaisu seuraavaksi yleisempänä. NMKY-viite oli vain viidesosassa toiseksi yleisimpänä ilmauksena. Sama määrä oli myös niitä kappaleita, joissa ei ollut muita ilmauksia lainkaan.

3. Yhteenveto ja keskustelua

Satavuotiskokouksen eri puhujilla oli hieman toisistaan poikkeavia korostuksia, joiden perusteella heidät voisi ryhmitellä kolmeen luokkaan. Molemmat maallikot, ranskalainen A.Siegfried ja englantilainen J.F.Wolfenden, suosivat sekulaareja ilmaisuja eivätkä juuri käyttäneet ‘Kaanaan kieltä’. Mikäli liikeintellektuellit kuvastavat jäsenistön tuntoja, tämä kertoo NMKY:ssä olleen laaja joukko, joka ei samaistunut perinteiseen herätyskristillisyyteen vaan olivat pikemminkin L&W-liikkeen kaltaisella social gospel linjalla.

Toinen selkeä parivaljakko on NMKY-työntekijät Devanandan ja Willis. Heidän puheensa olivat selkeästi hengellisyyttä ja NMKY:tä painottavia ja he välttivät eettisiä ja sekulaareja ilmauksia. Devanandanin kehitysmaatausta näkyy lähinnä Willisiin verrattuna hieman suurempana sekulaarien ilmaisujen käyttämisenä. Tosin hänkään ei käyttänyt niitä yhtä yleisesti kuin em. maallikot.

Kolmannen ryhmän muodostivat muut teologit L.Pope ja H.Lilje. He käyttivät pääasiassa hengellisiä ilmaisuja ja käyttivät muita vain mausteena. Liljen puheessa pistää silmään NMKY-viitteiden pieni osuus. Hänen näkökulmansa oli selkeästi NMKY:tä laajempi. Tämä selittynee sillä, ettei hän ollut varsinainen kokousedustaja vaan Luterilaisen Maailmanliiton tarkkailija. Pope taas oli Kirkkojen Maailmanneuvoston tarkkailija. Tätä ei ole tulkittava niin, että he olivat ulkopuolisia kutsuvieraita, sillä valtaosalla kyseisten järjestöjen vaikuttajista oli NMKY tausta. Pikemminkin on kyse siitä, että heidän kaksoisroolinsa toi mukanaan laajemman korostuksen. 

Kokonaisuutena voi sanoa, että NMKY:n Maailmanliiton tehtävänäky oli sen satavuotisjuhlassa pidettyjen alustusten perusteella selvästi hengellinen. Tämä näkyy sekä hengellisten ilmausten käyttämisessä että tekstikappaleiden sisällöllisessä sanomassa. Tutkimuksessa ei käsitelty puheita kokonaisuutena, mutta niitä läpi lukiessa tuli selkeä vaikutelma puheista nimenomaan hengellisinä puheina. Mikäli tätä haluttaisiin vielä tarkentaa, ovat puheet valtaosin protestanttisen pietismin sävyttämiä. Tämä näkyi myös katolisten osallistujien arvioidessa satavuotiskokouksen koko ilmapiirin olevan olemukseltaan protestanttisen. 

NMKY:n Maailmanliitossa ei vielä 1955 ollut tapahtunut samaa sekularisoitumista kuin USA:n NMKY:ssä oli jo alkanut tapahtua kolmekymmenluvulta lähtien. Tähän saattaa olla useampiakin selityksiä. Zald ja Mayer mainitsee kaksi tekijää. Ensinnäkin Euroopan NMKY:iden syvemmästä hengellisyydestä on vielä nykyäänkin havaittavissa (ehkä Englantia lukuunottamatta). Toinen on heidän viittauksensa yhteiskuntarakenteeseen. USA:ssa pyrkimys minimalistiseen valtioon mahdollisti kolmannen sektorin kasvun sosiaali- ja vapaa-aikapalveluissa. Tämä taas ‘veti’ NMKY:tä siellä kohti palveluidenkäyttäjien tarpeita. Euroopassa sosiaalivaltion kehitys ei luonut samanlaista markkinoiden vetoa kuin USA:ssa. Sensijaan Euroopassa NMKY löysi paikkansa ‘kirkolliselta kolmannelta sektorilta’.  USA:ssa seurakunnat olivat pieniä, ja toimivat monesti kristillisten yhdistysten tavoin aiheuttaen NMKY:lle ‘työntöä’ kristillisyydestä. Euroopassa sensijaan seurakunnat olivat osa establishmentia ja keskittyneet perinteisiin tehtäviinsä. Niinpä monissa maissa NMKY toimikin kirkon puolivirallisena apuorganisaationa säilyttäen siten tiiviin yhteyden hengellisyyteen. 

Kolmas syy NMKY:n Maailmanliiton hengelliseen korostukseen löytyy siitä, mitä puheissa ei mainita. Vaikka NMKY oli jo useamman vuosikymmenen ollut voimatekijä liikuntakasvatuksen alalla, ei tämä näkynyt mitenkään alustuksissa. Edes perinteistä “Ruumis on sielun temppeli“- raamatunsitaattia ei edes vilahtanut. Toinen puuttuva aspekti oli NMKY:n Maailmanliiton keskeisin työmuoto: sotilaskotityöstä, sotavankityön kautta kehittynyt pakolaistyö. Nämä viittaisivat siihen, että kansallisille tasoille (jotka valitsivat Maailmankokousdelegaatit) valikoitui niitä, joille liikkeen ideologia oli merkittävä. Tämä taas kertoisi siitä, ettei Maailmankokouksessa esille tulleet liikkeen linjaukset olleet välttämättä ruohonjuuritason linjauksia. Ilman muuta on selvää, ettei alustajien ammattijakauma (neljä teologia, kaksi professoritasoista maallikkoa) vastannut jäsenpohjaa. Kysymys siitä, miten alustusten sisältö korreloi ruohonjuuritason jäsenten ajatuksiin, olisi kuitenkin toinen tarina ja se kerrotaan joskus toiste.

Lähteet ja kirjallisuus

And Now - Tomorrow. 
1957	Report of the World YMCA Centennial Conferences at Paris August 1955. World Alliance of Young Men’s Christian Association. Geneva.
Eyerman Ron & Jamison Andrew 
1991 	Social Movements - A Cognitive Approach. Polity Press Cambridge.
Geertz Clifford 
1986	Uskonto kulttuurijärjestelmänä. Teoksessa Pentikäinen Juha (toim.) Uskonto, kulttuuri ja yhteiskunta. 2.uud.p. Gaudeamus. Helsinki.
Goffman Erving 
1974	Frame Analysis - An Essay of the Organization of Experience. Northeast University Press. Boston.
Johnston Hank 
1995	A Methodology for Frame Analysis: From Discource to Cognitive Schemata. In Johnston Hank and Klandermans Bert (eds.): Social Movements and Culture. UCL Press. London
Zald Mayer N. & Denton Patricia 
1963	From Evangelism to General Service: The Transformation of the YMCA. In Administrative Science Quaterly 7, 1963, 4, March, 214-233.
McAdam Doug 
1994:	Culture and Social Movements. Teoksessa: New Social Movements - From Ideology to Identity. Eds. Johnston Hank, Laraña Enrique and Gusfield Joseph R. Temple University Press. Philadelphia.
New Social Movements - From Ideology to Identity 
1994	Eds. Johnston Hank, Laraña Enrique and Gusfield Joseph R. Temple University Press. Philadelphia.
Rouse Ruth 
1993	Voluntary Movements and the Changing Ecumenical Climate. In Rouse Ruth, Neill Stephen C.(part I) and Fey Harold E. A History of the Ecumenical Movement I-II. 4th edition of part I and 3rd edition of part II in one volume. WCC Publications. Geneva.
Snow David A. and Benford Robert D. 
1992	Master Frames and Cycles of Protest. In Morris Aldo and Mueller Carol McClurg (eds.): Frontiers in Social Movement Theory. Yale University Press. New Haven. 
Snow David A. & al 
1986	Frame Aligment Processes. Micromobilization and Movement Participation. In American Sociological Review 51, 456-481.
Stensland Sigbjörn 
1986	Ritus, Mythos, and Symbol in Religion. A Study in the Philosophy of Ernst Cassirer. Diss. Uppsala University 1987. Distr.: author. Uppsala.
Turner Ralph H & Killian Lewis M 
1987	Collective Behavior. Third Edition. Prentice-Hall. Englewood Cliffs, NJ.